Асен Разцветников
Ний

chitanka.info

Ний идем из тъмните пазви на белия каменен град,

където червени комини през пепел и сажди димят,

и носим най-гордия жребий на бурята в стръвния ход:

да бъдем от първите жертви в борбата на смърт и живот.

Ний идем из черните бездни на хладната майка земя,

погребали младост в ковчези от въглен, метал и тъма,

и кръста от лом и лопата целунали с трепет свещен,

кълнем се: с кръвта си ще палнем зората на вечния ден!

Ний идем из тихите пазви на полския къдрав простор,

където сред житни грамади залутан е слънчевий взор,

и в бунта на нашата младост се сплитат във трепетен зов

вековнонабрана омраза и вековнолеляна любов.

Ний идем из бедните хижи, вградени на цветния праг,

над който надничат балкани със гриви от камък и сняг,

и, кръстени в лед ни вихрушки, летиме към подвига смел

с крилата и острите нокти на младия волен орел.

Ний идем из сините бездни на ширното шумно море,

където със страх се живее и в бури безстрашно се мре,

и знака на двете надежди във две съдбоносни беди

е с чук, сърп и котва белязан на нашите смугли гърди.

И ето: преграждат ни пътя чедата на робство и мрак

и битки вседневно възпламват, затихват, разгарят се пак,

и винаги първият удар улучва ония от нас,

които са първи по храброст и сила в най-тежкия час.

Но нявга, макар и малцина, надмогнали ужас велик,

ще видим ний в сребърна утрин безумножелания миг,

когато ранената буря, притихнала дъх, ще мълчи

и модрия ден ще разтвори дълбоки и ведри очи.

И скръстили морни десници пред прага на празника пръв,

ний горди глави ще издигнем, облени в роса и във кръв,

и слънцето с първия блясък на своята първа стрела

със пурпур и плам ще целуне победните бранни чела.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.